Досега в Розуел
Те са сред нас.
Кой е сред нас?
Teзи 'Кожите'.
Пиърс е мъртъв.
...и всички сме в опасност.
Изабел, това е конгресменката Уитакър.
Ти уби Наседо, нали?
За да те спася.
От какво?
Мястото ти е при нас, нашата раса.
Името ти беше Виландра.
Не!
Искаш ли да бъдеш дистанционното ми за вечерта?
Кожата ти ?
След 14 години ще бъдем превзети от враговете ни.
Искам да ми помогнеш за да престана да те обичам.
Какво да направя за да те накарам да се отдалечиш от мен?
Имам нужда от помощта ти.
Ние няма да...
Повярвай ми разбирам.
- Добре ли си? - O, снощи не спах много.
Изглеждаш все едно, че сърцето ти е спряло. Не, чакай... това ще съм аз.
Ами, ако е възможно, изглеждаш по-зле.
- Виждала ли си Макс днес? - Той ли ти направи това?
...ами, да.
- Аз просто...дори не мога да го обясня. - Не можеш да обясниш? Тук говориш с мен.
Просто искам да се уверя, че е добре. Но, ако го видиш,
... не му казвай,че съм питала.
- Хей. - Както и да е, пич.
- Не, имам нещо да ти казвам. - Не съм заинтересована.
- Хей, отнася се за Кортни. - Определено не съм заинтересована.
- Хей, просто ще ме изслушаш ли? - Ти ме чуй.
Тя ти направи капан , и ти се хвана в него.
Е, какво? Сега теб е прецакала и си осъзнал,че е eвтина, манипулативана уличница?
Aми, това не са новости за мен.
Тя е извънземна.
'Кожа', като Уитакър.
Знаех,че в нея има нещо нередно, дори преди да намеря нейна снимка в офиса на Уитакър.
- Къде е Кортни сега? - Не знам. Излезе през прозореца.
- Опитах да я догоня... - Но е трудно да...
- ... да тичаш с панталони на глезените? - Спестете личните си проблеми са собственото ви време.
Ако Кортни е 'кожа', това значи,че работи с Уитакър.
Прав си. Няма начин 2 'Кожи' да се случи да са в Розуел по едно и също време.
Tе работеха заедно, което значи, че Кортни знае всичко за нас.
- Maксуел, притесняваме ли те? - Оставете го сам. Имаше трудна вечер.
Наистина? Нещо което да искаш да споделиш с класа?
Не.
Виж, ако Кортни е 'Кожа' и е работила с Уитакър,
първия въпрос е, знае ли,че Уитакър е мъртва?
Ако преди не е, сега знае.
Ще имаме тази история след.
Спорна конгресменка от Ню Мексико е мъртва.
Ще имаме тази история след минути.
Roswell [2x06] Harvest
Овдовяла само 6 месеца преди на мъжът й Джон Уитакер да му предстоят избори,
тя заема неговото място на бeлотажа
и спечелва изборите с по-висока разлика от които и да е Демократ за последните 15 години.
Но всичко това свърши вчера,
точно пред родния и град Копър Съмит, Аризона,
където трагичен инцидент с една кола прекъсва краткия живот на обществения служител.
Катастрофа?
Други национални новини, Министерството на транспорта...
Тя умря преди 2 седмици. Бях там.
- Всички бяхме там. - Как може да бъде в катастрофа с кола ако тя ako тя е вече прах?
Е кой така удобно прикрива смъртта и за нас?
Наседо каза, че 'Кожите' са сред нас.
Кожите , множествено число.
Може би други 'кожи' са инсценирали фалшива катастрофа
за да спрат Федералните от прекалено близо преглеждане на миналото на Уитакър.
- Maкс...Какво да правим? - Нека отгатна. Нищо.
Лиз.
Да, ние...сме в пълен шок.
Не, още не сме уговорили среща за паметната служба.
Да, ще ви уведомя щом го направим. Разбира се. Ok.
Tелефона звъни непрексъснато през последния час.
- Някой прикрива смътта на Уитакър. - Защо?
Някой задавал ли е въпроси през последните няколко дни?
Хора звъняха.
Само казвах,че е на почивка, както казахме.
Ами, някак 'Кожите' знаят, че тя е мъртва.
Никой от нас не казал нещо ...освен ако не е дошло от тук.
Искаш да кажеш, от мен.
Погледни това.
На пощенската марка пише Копър Съмит.
Това е нещо наречено "Универсалната Лига на Приятелството".
Уитакър никога не го е споменавала.
Какво подяволите е "Универсалната Лига на Приятелството"?
- Можели да звучи по-зловещо? - Отбелязано е като "Лично".
"Скъпи члене:
Tвоят провал да докладваш по график нарушава протокола.
Трябва да го получим до 25-ти този месец или ще прекратим членството ти, считано от тази дата."
- 25-ти беше вчера. - Tогава казаха,че е умряла.
"Искрено от, T. Гриар,...
- ... старши кординатор, проект Виландра." - Виландра?
- Това значи ли ти нещо? - Не. Трябва да се обадим.
- Да? - Здравейте, ъм, това е...Универсалната Лига на Приятелството?
Кой е това?
Аз...обаждам се от офиса на конгресменката Ванеса Уитакър.
Ние просто, ъм, отворихме това писмо тази сутрин и...искахме да се обадим да се извиним, че не отговорихме по-рано.
Да?
Просто искахме да ви уведомим, за нещастие, конгресменката почина.
Благодаря за обаждането.
Просто затвориха.
Отиваме в Аризона.
- Хей, не отивам никъде преди да разбера...- Кортни. Tочно така, ти оставаш.
- Съгласихме ли се. - Да.
Това е ново.
Но имаме нужда да дойдеш с нас, Лиз.
Ти си единствената от нас,koято има легитимна връзка с Уитакър.
Твоето име...беше Виландра. И беше красива...
дори по-красива от сега.
Имаше страхотна любов,
и за него, за нас,
ти предаде брат си, расата си.
Ти го пожертва. Пожертва всички, дори себе си.
И историята, скъпа моя ...винаги се повтаря.
Аз...тук горе съм добре... ако искаш да поспиш малко.
Не съм спал откакто те видях с Кайл.
Лиз, Знаеш,не вярвам, че не би ми причинила това.
Няма логика. Кажи ми какво се случи.
Mайкълl! Чувствам,че бяхме като Скъли и Мълдър или нещо такова.
- Шшшш. Ще млъкнеш ли? - Ok.
Няма никой вкъщи.
Калчър Клъб? Уам? Бакстийт Бойс? Господи, тя наистина е извънземна, това.
- Малко помощ тук? - Добре. Какво търсим?
Улики? Знаеш..тефтерче с адреси и календар някъде.
Разбира се. Все едно ще си напише тайните в тефтерче, о хо!
Хей, ще ме дразниш ли или ще помагаш?
Mайкъл...Какво е това?
Ето защо ги наричат Кожи. Тя си сменя кожата.
Иуу, толкова е гадно! Иуу!
Всъщност как се сети,че е Кожа?
- Видях част от кожата и да пада. - Коя част?
Кога ще махнеш това?
Не за много, много дълго време, Мики Джи.
Няма нищо между мен и Кортни.
Това е тениската която изгубих в работата. Какво подяволите е това?
Това е Грейсленд...и ти си Елвис.
Само това ли можеш да кажеш сега, уоу"?
Тя е обсебена от теб.Тя е, като, извънземенна преследвачка.
Шпионирате от седмици. Сънува те, фантазира за теб...
Хей, млъкни за секунда. Погледни снимката.
Всички са заснети от апартамента от другата страна на улицата на моята сграда.
Е?
Там отива за да те шпионира.
- Извини ме. - Да ти помогна?
- Да, това Копър Съмит? - Ии-ха.
- Where's the main drag? - Пред теб е.
- в книжката за града пиши страхотни работи ... - сигурно е била стара книжка.
46 мили от междущатската, 63 от най-близката Ho-Jo's.
В този град няма жива душа.
Всъщност, ние търсим Универсалната Лига На Приятелството.
- Значи сте тук за жътвата? - Жътвата?
Ъх, Лигата на Приятелството e учереждение само за членове.
Много поверително.
не харесват аутсайдери,особено с цялата преса наоколо тези дни.
Всъщност, бяхме поканени.
- Така ли? - Да.
- Не е трудно да се намери. Голяма стара сграда. - Стоите на тази улица?
Ами, не казах,че това беше най-кофти нещото,нали?
Благодаря.
4 на пътя. Не са членове.
Трябва да внимаваме със стъпките си.От тази гледна точка, да си вярваме само взаимно.
Бъдете на щтрек, бъдете внимателни,и не ходете никъде сами. Ясно ли е?
- Е...ти и Kайл. - Да.
O, Kайл...той ми каза,че вие двамата бяхте, ъх,заедно.
Всичко е наред, не се тревожи за това.
- Съжалявам. - За какво?
Ти само спа с него. Всъщност как беше той?
- Аз, ъм...аз...ние... беше страхотно. - Забелязах.
Съжалявам, нямахме намерение да те безпокоим.
Ние търсим г-дин Гриар, старшия кординатор?
Да, това съм аз. T. Гриар. Добре дошли в Копър Съмит. "Шегата настрана, пригивяването си струва."
Може ли да влезем за минута и да поговорим...
Ние сме частна организация. Само за членове.
Какво точно е Универсалната Лига на Приятелството?
Лигата на Приятелството е частна организация,
и ние молим всички наши ценени посетители да се насладят на всички туристически забележителности
в Копър Съмит и да ни оставят намира
Минавайки през града изглежда, че всички туристически атракции бяха затворени.
Тогава може би най-доброто нещо за правени е просто да се насочите надолу по магистралата.
Опитайте Тъмбсоун. Трябва да тръгвам.
Какво е проект Виландра?
Не знам.
Ние бяхме приятели на конгресменката Уитакър.
Преди да напуснем града,бихме искали да искажем саболезнованията си на семейството и.
Това е сем. Крауфорд.
2 две пресечки надоло, завийте на ляво,червена пощенска кутия.
Оценяваме го.
Извинете, това ли сем. Крауфорд? Благодаря.
Вие сте
Г-жо Крауфорд?
Здравйте, аз съм Лиз Паркър. Асистнтката на Ванеса.
Говорихме по телефона?
O, разбира се. Лиз Паркър.
Наистина съжалявам да чуя какво се е случило с дъщеря ви.
Толкова е ужасно.
O, благодаря ти, скъпа. Какво правиш тук?
O, ъм, само исках да оставя някои от личните вещи на дъщеря ви.
O, скъпа, това е толко мило.
Ами, не трябваше да идвате тук. Господи, това трябва да са 400 мили!
Уолт! Посетители!
- Деца, вие за Ванеса ли работихте? - Не, не точно.
Това е Макс, Изабел, и, ъх, и Тес.
Тези млади хора са карали до тук за да донесат в къщи някои от нещата на Ванеса.
- Защо просто не са ги пратили? - Какво говориш!
След като са си направили труда да дойдат.
Трябва да сте толкова уморени и гладни след толко дълго шофиране.
Влезте в къщи.Искам да ви направя нещо за хапване.
Предполагам ти отговаряш.
- По 70-та ли пътувахте? - Не, 10-та.
- Не бива да правиш това. - Така ли?
Трябваше да минете през Лордсбърг,
и да се качите на 70-та,карате по нея докато не стигнете знака за модел Резервоари
и това ще ви отведе точно до Артезия
Уолт, чу ли това?
Изминали са толкова път в нейна служба.
Ами, чувствахме,че..., че трябва да дойдем.
Знаете, конгресменката, тя беше много...тя беше спрециална... за всички нас.
- Като майка. - Наистина?
Здравейте.
Николас, ето те! Ела тук. Влез, кажи здрасти.
- Не, г-жо. - Николас!
Приема го много трудно.
Той и сестра му бяха много близки.
- Може би по-добре да си намерим хотел. - Има само един.
Вие,четиримата?
В стария Хан? Да не чувам такова нещо!
Всички ще прекарате нощта тук, а утре можем да отидем на паметната служба заедно.
Сигурна ли сте?
Ако Ванеса ви е била като майка, ние сме ви като баба и дядо.
Ще се отнасяме с вас както Ванеса би искала. Ами, ok, да ядем, там!
Вземете си то тези бисквитки там.
Да, и аз сама направих тези корнишони. Бисквитките и...
Това няма да проработи.
Tя няма просто да се разходи до скривалището си докато седим тук и я наблюдаваме.
- Tова беше твоя идея. - Не си спомням да е било така.
Ok, значи сега вината е моя.
Да. Знаеш ли какво?
Само за да направя нещата по-лесни, от сега нататък трябва да смяташ всичко за твоя вина, ok?
- Ами, знам един начин да забързам времето. - O, смешно. Знам.
Но ако може да говорим за реалноста тук мисля, че тя се чупи. Извън града
Безмислено е. Тя няма да го направи. Тя е обсебена от мен.
Ами, предполагам това ви прави 2-ма, тогава, нали?
- Ще се покаже рано или късно. - Защо да не е по-скоро?
- Хей, примирие. - не мърдай.
Не се тревожи. Няма. Наблюдаваш сградата.
Сети се къде ще бъда от снимката. Това е много добре, Мики Джи.
Ти си всичко което мислех, че ще си и даже повече .
O, моля те! Не се ли напукаха устните ти от цялото това целуване на задници?
- Седни. - Нещо да кажеш.
- Е ти си мошеник, като Уитакър. Как стигна до Уитакър?
Тук ние задаваме въросите, ok? Сега, защо си в Розуел? Къде е остатъка от злата ти армия?
И повечето от нас, защо си обсебена от моя красив,
дори и зле поддържан приятел?
Не съм обсебена от него, ok? Следвам го в... политическа посока.
Нашият лидер?
Ти не си с останалите мошеници. Ние сме ренегати които вярваме
че ако ти беше лидер вместо Maкс първоначално,нищо от това нямаше да се случи.
- За какво говориш? Лидер на какво? - Нашата планета, Mайкъл.
Не си спомняш нищо от това, нали?
- Предполижи,че ми кажеш. - Да, кратката версия, моля те.
Кратката версия...е,че нашата планета бе посредата на златна ера,
и после всичко се разпадна.
Ние бяхме тези, които можехме да обединм отново планетата ни,
да обединим воените, да донесем мир. Но ти не беше на трона.
- Maкс. - Нямаше да го предадеш.
Тази лоялност струваше животите ви и тези на всички които обичахте.
Моля те, само не казвай, че историята винаги се повтаря.
Ти си този който ни трябва. Ти си нашия водач, нашето спасение.
Mайкъл, ако можеш да ме чуеш сега над звука на надутото ти его,
можеш ли моля те да ми кажеш, че не вярваш какво този... този Mайкъл - боготворителя тук има да казва?
Няма начин.
Не, това просто е част от плана ти да раздляш и владееш.
Знаех, че не си готов да чуеш това.
Какво има в Копър Съмит, Aризона?
Копър Съмит само стара туристическа уловка.
- Какво има там? - Бих казал, какво има далече от там.
- Защо? - Да, защо?
Нека просто да кажем, че няма такива които боготворят - Майкъл в Копър Съмит.
- Kaкво си се замислила. - O, съжалявам.
- Няма нищо. - Трябв да си била много горда с нея.
Много.
Разкажи ми за нея. Каква беше тя на моята възраст?
O, тя беше прекрасна. Прекрасна.
Лиз!
Лиз, какво правиш?
Съгласихме се никой да не ходи никъде сам.
Добре.
Чакaй.
Maкс, виж. Просто няма... няма нищо останало за казване.
- Освен истината. - Вече минахме през това!
До тук, всичко което знам е това, което видях, и това което видях не може да е истина,
защото това значи,че всичко което чувствах в сърцето си през последните години е лъжа!
Сега, дължиш ми обяснение, и го искам веднага!
Моляте спри да крещиш, Maкс. Плашиш ме.
Това също е лъжа!
- Не си уплашена. Криеш нещо. - Не крия.
Какво подяволите ти става, Лиз?
Никога не сме се лъгали,никога не сме пазили тайни един от друг.
Знаеш, поставяш ме на този пиадестал, Maкс,а...аз не съм толкова перфектен човек.
Направих грешка.
Виж, Kайл и аз правихме любов. Край. Съжалявам.
Николас. Влез.
Не хапя.
Това беше нейната стая.
Съжалявам за сестра ти.
Следващата година щях да я посетя във Вашингтон.
Щяхме да прекараме 3 дни само в Въздушния и Космически музеи.
Прекарваше ли доста време с нея, растейки?
Когато идваше, винаги имаше време за мен.Винаги ми казваше, че има цял един нов свят там навън.
тя не искаше да остана в Копър Съмит до края на живота ми.
Расказваше ми истории за тази планета в друга галактика,
как вървеше там войната, като революция.
- Истински истории? - Как може да бъдат истина?
- Някога споменавала ли е за Виландра? - От къде знаеш за Виландра?
Ванеса също и на мен расказваше истории.
- Хей. O, съжалявам. - Трябва да тръгвам.
Търсих те из цялата къща. Тревожех се.
Разбрах, че Уитакър е била осиновена. Ида ми каза.
Tова значи,че Ида, Уолт, и Николас може да са хора.
Точно така. И Универсалната Лига на Приятелството.
Tрябва да е гражданска организация, като Бирената Организация.
Ида казва,че те са уреждали всичко за погребението. Тя и Уолт дори не са видяли тялото.
- Защото няма тяло. - Така, но докато Лигата урежда всичко,
никой не трябва да знае за това. Ами хлапето?
Не знам. Ти влезе с трясък преди да имам възможност да започна истински разговор.
- Tова е огромна грешка. Ще те убият. - Това е мой проблем.
Не съм прекарал 50 години в твоето търсене за да те оставя да пропилееш живота си от грешна лоялност
- 50 години. - Да, дойдохме тук през 1950. Направи сметките.
Е, какво? Tова ще те направи на 65, 70?
Ти си достатъчно стара за да бъдеш баба на Майкъл.
Аз просто...Обичам това. Да.
- Хей, Oбвивките не остаряват. - Обвивки?
Да, аз. Кожата ми...това нещо което нося.
- Никога не остарява. - Какво искаш да кажеш?
Искам да кажа, че съм мацка от 50 години.
- Kak ще изглеждаш след 50 години? Вие двете ще престанете ли?
Създавате ми главоболие. Да, какво подяволите е обвивка?
- Основно е пашкул. Предпазва ни от околната среда. - Като космически костюм.
Да. Aтмосферата на тази планета е враждебна за нашата раса.
Обвивкитe са жива технология която можем генетично да манипулиртаме за да прилича на човешко тяло.
Нашата връзка с нея е oсновно паразитна.
Кожата ти е жива?
- Както и дърветата са живи. - Е, ами беленето?
Те са годни за може би 50 години. Но обвивките умират.
Добре, ако кожите в Копър Съмит ще умрат,
тогава само трябва да ги изчакаме. Ако обвивките умрат, ни сме свободни, нали така?
- Ok, какво не ни казваш? - Жътвата.
Не схващам. Защо им трябва да правят цялото това шоу?
Точно това е. Голямо шоу.
След това, няма да има въпроси какво се е случило с Уитакър.
- Ще се върна. - Изабел.
Николас?
- Здрасти. - O, Боже, Николас.
Радвам се,че си тук.
Здравей, Виландра. Мина много време.
- Добре изглеждаща купчина прах. - Това не може да е възможно.
Да тръгваме.
- Приятели, днес сме се събрали тук... - Виж, виж.
- ...за да си спомним нашата сестра, Ванеса Уитакър...
...тя никога не е търсила богатство и слава, ни когато съдбата извика... Няма начин да отидат.
- да се махаме от тук. ...тя отговори на призива на обществен служител...
предните врати
Тръгвате си толкова скоро?
Трябва много да бързате за да ни оставите.
Изглежда нашето търсене на кралската, четворка най-накря свърши.
Колко удбно да ни се самодоставите.
Тя не е една от нас. Пуснете я.
Тя е човек който знае твърде много. Колко жалко, защото е отвратително сладка.
Toва трябва да е бившият и бъдещ крал.
- И неговата булка. - Tочно така.
Не си ме спомняш, но аз те помня. Това е момента който чакам цял живот.
Колко дълго мислиш, че ще можеш да удържиш всичкини?
Колкото трябва.
Бяха нужни 20 години, да ги отгледаме от спори докато узреят
Сега, те са почти готови за жътвата.
Не се тревожи. Тук си на сигурно място с нас, Виландра.
- Името ми...е Изабел. - За момента.
Но когато погледнах в очите ти, там беше Виландра, която гледаше обратно.
- Не. - Твоята съдба която е..
с Кивар. Очаква да чуе какво сме открили.
- Дори не знам... - Кой подяволите е Кивар?
Кралската,четворка. Ако хората можеха да ви видят сега.
Незнаещи тийнеджъри търсещи собствената си самоличност
изгубили сте част от легендарната ви аура която ви беше обвила през годините
- Какво искаш? - Въпроса е какво вие искате.
Просто не можете да си спомните.
Тук съм за да те отведа обратно при него, Виландра.
Водача на бунтовниците.
Човека, който сега седи на очернения трон на брат ти.
Мъжа за когото пожертва кралство.
Твоя любовник, Кивар.
Не.
Няма да ходиш никъде.
Знаеш, в нашия свят, бях смятан за нещо като мъж на дамите.
Дори помня как ми хвърляше око от време на време.
Но прекарвайки 50 години като недодялан тийнейджър, слушайки как всички жени ми се смеят,
ме накара да стана доста по-малко толерантен към женският пол
- Kъде е гранолита? - Не знам за какво говориш.
Мога да помогна. Нека силата ми се влее в теб.
Къде е гранолита?
Ok. Сега съм вбесен.
Махай се от тук!
И кой имаме тук? Тази светлинка на глупоста в очите ти
Ако не бъркам, ти трябва да си втори след краля.
Аз саморъчно те убих в миналия ти живот. Готов ли си да умреш отново?
Давай.
Добре, време е за тези малка игра да върши.
Не!
Какво правиш тук? Трябва да тръгваме сега!
Пътя е пред теб, шефе. Mайкъл...къде е Mайкъл?
Отвори багажника!
- Това което си мисля ли е? - Просто карай!
- Oбвивките? - Унищожени са.
Ами, това е края, тогава.Всички може да се броим за умрели вече.
Може да се броим за умрели, но това не е края.